valtuus
Finnish
Etymology
valta (“power, might”) + -uus
Noun
valtuus
- authorization, powers (right to act on behalf of someone else)
- ministerin valtuudet = powers of a minister
- ylittää valtuutensa: to exceed one's powers, to be out of one's league (to exceed one's ability to act)
- Nämä kysymykset ylittävät valtuuteni, minun täytyy kysyä esimieheltäni.
- These questions are out of my league, I have to ask a higher-up.
- Nämä kysymykset ylittävät valtuuteni, minun täytyy kysyä esimieheltäni.
Usage notes
Usually in plural: valtuudet.
Declension
Inflection of valtuus (Kotus type 40*F/kalleus, t-d gradation) | |||
---|---|---|---|
nominative | valtuus | valtuudet | |
genitive | valtuuden | valtuuksien | |
partitive | valtuutta | valtuuksia | |
illative | valtuuteen | valtuuksiin | |
singular | plural | ||
nominative | valtuus | valtuudet | |
accusative | nom. | valtuus | valtuudet |
gen. | valtuuden | ||
genitive | valtuuden | valtuuksien | |
partitive | valtuutta | valtuuksia | |
inessive | valtuudessa | valtuuksissa | |
elative | valtuudesta | valtuuksista | |
illative | valtuuteen | valtuuksiin | |
adessive | valtuudella | valtuuksilla | |
ablative | valtuudelta | valtuuksilta | |
allative | valtuudelle | valtuuksille | |
essive | valtuutena | valtuuksina | |
translative | valtuudeksi | valtuuksiksi | |
abessive | valtuudetta | valtuuksitta | |
instructive | — | valtuuksin | |
comitative | See the possessive forms below. |