viritelmä
Jump to navigation
Jump to search
Finnish
[edit]Etymology
[edit]Pronunciation
[edit]Noun
[edit]viritelmä
- setup, apparatus (especially a complicated or overly complicated one)
- (linear algebra) span
Declension
[edit]Inflection of viritelmä (Kotus type 10/koira, no gradation) | |||
---|---|---|---|
nominative | viritelmä | viritelmät | |
genitive | viritelmän | viritelmien | |
partitive | viritelmää | viritelmiä | |
illative | viritelmään | viritelmiin | |
singular | plural | ||
nominative | viritelmä | viritelmät | |
accusative | nom. | viritelmä | viritelmät |
gen. | viritelmän | ||
genitive | viritelmän | viritelmien viritelmäin rare | |
partitive | viritelmää | viritelmiä | |
inessive | viritelmässä | viritelmissä | |
elative | viritelmästä | viritelmistä | |
illative | viritelmään | viritelmiin | |
adessive | viritelmällä | viritelmillä | |
ablative | viritelmältä | viritelmiltä | |
allative | viritelmälle | viritelmille | |
essive | viritelmänä | viritelminä | |
translative | viritelmäksi | viritelmiksi | |
abessive | viritelmättä | viritelmittä | |
instructive | — | viritelmin | |
comitative | See the possessive forms below. |
Further reading
[edit]- “viritelmä”, in Kielitoimiston sanakirja [Dictionary of Contemporary Finnish][1] (in Finnish) (online dictionary, continuously updated), Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisuja 35, Helsinki: Kotimaisten kielten tutkimuskeskus (Institute for the Languages of Finland), 2004–, retrieved 2023-07-04