įtarti
Lithuanian
Etymology
Pronunciation
Verb
įtar̃ti (third-person present tense į̃taria, third-person past tense į̃tarė)
- to suspect
Conjugation
Conjugation of įtarti
singular (vienaskaita) |
plural (daugiskaita) | |||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|
1st person (pirmasis asmuo) |
2nd person (antrasis asmuo) |
3rd person (trečiasis asmuo) |
1st person (pirmasis asmuo) |
2nd person (antrasis asmuo) |
3rd person (trečiasis asmuo) | |||
aš | tu | jis/ji | mes | jūs | jie/jos | |||
indicative (tiesioginė nuosaka) |
present (esamasis laikas) |
įtariu | įtari | įtaria | įtariame, įtariam |
įtariate, įtariat |
įtaria | |
past (būtasis kartinis laikas) |
įtariau | įtarei | įtarė | įtarėme, įtarėm |
įtarėte, įtarėt |
įtarė | ||
past frequentative (būtasis dažninis laikas) |
įtardavau | įtardavai | įtardavo | įtardavome, įtardavom |
įtardavote, įtardavot |
įtardavo | ||
future (būsimasis laikas) |
įtarsiu | įtarsi | įtars | įtarsime, įtarsim |
įtarsite, įtarsit |
įtars | ||
subjunctive (tariamoji nuosaka) |
įtarčiau | įtartum | įtartų | įtartumėme, įtartumėm, įtartume |
įtartumėte, įtartumėt |
įtartų | ||
imperative (liepiamoji nuosaka) |
— | įtark, įtarki |
teįtaria | įtarkime, įtarkim |
įtarkite, įtarkit |
teįtaria |
Participles of įtarti
Adjectival (dalyviai) | |||
---|---|---|---|
active | passive | ||
present | įtariąs, įtariantis | įtariamas | |
past | įtaręs | įtartas | |
past frequentative | įtardavęs | — | |
future | įtarsiąs, įtarsiantis | įtarsimas | |
participle of necessity | — | įtartinas | |
Adverbial | |||
special (pusdalyvis) | įtardamas | ||
half-participle (padalyviai) |
present | įtariant | |
past | įtarus | ||
past frequentative | įtardavus | ||
future | įtarsiant | ||
manner of action (būdinys) | įtarte, įtartinai |