בתולים
Hebrew
Noun
בְּתוּלִים • (b'tulím) m pl (plural construct בְּתוּלֵי־)
Declension
Declension of בְּתוּלִים
Number | Isolated forms | With possessive pronouns | |||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
State | Form | Person | singular | plural | |||
m. | f. | m. | f. | ||||
plural | indefinite | בְּתוּלִים | first | בתוליי / בְּתוּלַי | בְּתוּלֵינוּ | ||
definite | הַבְּתוּלִים | second | בְּתוּלֶיךָ | בתולייך / בְּתוּלַיִךְ | בְּתוּלֵיכֶם | בְּתוּלֵיכֶן | |
construct | בְּתוּלֵי־ | third | בְּתוּלָיו | בְּתוּלֶיהָ | בְּתוּלֵיהֶם | בְּתוּלֵיהֶן |
Noun
- plural indefinite form of בָּתוּל