התפוצץ
Hebrew
Etymology
From the root פ־צ־ץ (p-ts-ts).
Verb
הִתְפּוֹצֵץ • (hitpotséts) (hitpa'el construction)
- (intransitive) To explode, to blow up, to detonate.
- Often used figuratively.
- התפוצצתי מצחוק. ― hitpotzátzti mitzkhók. ― I almost laughed to death. (literally, I exploded of laughter.)
Conjugation
Conjugation of הִתְפּוֹצֵץ (see also Appendix:Hebrew verbs)
non-finite forms |
| ||||
---|---|---|---|---|---|
finite forms | singular | plural | |||
m. | f. | m. | f. | ||
past | first | הִתְפּוֹצַצְתִּי | הִתְפּוֹצַצְנוּ | ||
second | הִתְפּוֹצַצְתָּ | הִתְפּוֹצַצְתְּ | הִתְפּוֹצַצְתֶּם | הִתְפּוֹצַצְתֶּן | |
third | הִתְפּוֹצֵץ | הִתְפּוֹצְצָה | הִתְפּוֹצְצוּ | ||
present | מִתְפּוֹצֵץ | מִתְפּוֹצֶצֶת | מִתְפּוֹצְצִים | מִתְפּוֹצְצוֹת | |
future | first | אֶתְפּוֹצֵץ | נִתְפּוֹצֵץ | ||
second | תִּתְפּוֹצֵץ | תִּתְפּוֹצְצִי | תִּתְפּוֹצְצוּ | תִּתְפּוֹצֵצְנָה1 | |
third | יִתְפּוֹצֵץ | תִּתְפּוֹצֵץ | יִתְפּוֹצְצוּ | תִּתְפּוֹצֵצְנָה1 | |
imperative | הִתְפּוֹצֵץ | הִתְפּוֹצְצִי | הִתְפּוֹצְצוּ | הִתְפּוֹצֵצְנָה1 | |
notes |
|