alteraturus
Latin
[edit]Etymology
[edit]Future active participle of alterō.
Participle
[edit]alterātūrus (feminine alterātūra, neuter alterātūrum); first/second-declension participle
Declension
[edit]First/second-declension adjective.
Number | Singular | Plural | |||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
Case / Gender | Masculine | Feminine | Neuter | Masculine | Feminine | Neuter | |
Nominative | alterātūrus | alterātūra | alterātūrum | alterātūrī | alterātūrae | alterātūra | |
Genitive | alterātūrī | alterātūrae | alterātūrī | alterātūrōrum | alterātūrārum | alterātūrōrum | |
Dative | alterātūrō | alterātūrō | alterātūrīs | ||||
Accusative | alterātūrum | alterātūram | alterātūrum | alterātūrōs | alterātūrās | alterātūra | |
Ablative | alterātūrō | alterātūrā | alterātūrō | alterātūrīs | |||
Vocative | alterātūre | alterātūra | alterātūrum | alterātūrī | alterātūrae | alterātūra |