förkunna
Swedish
Etymology
Verb
förkunna
Conjugation
Conjugation of förkunna (weak)
Active | Passive | |||
---|---|---|---|---|
Infinitive | förkunna | förkunnas | ||
Supine | förkunnat | förkunnats | ||
Imperative | förkunna | — | ||
Imper. plural1 | förkunnen | — | ||
Present | Past | Present | Past | |
Indicative | förkunnar | förkunnade | förkunnas | förkunnades |
Ind. plural1 | förkunna | förkunnade | förkunnas | förkunnades |
Subjunctive2 | förkunne | förkunnade | förkunnes | förkunnades |
Participles | ||||
Present participle | förkunnande | |||
Past participle | förkunnad | |||
1 Archaic. 2 Dated. See the appendix on Swedish verbs. |