impertiturus
Latin
[edit]Etymology
[edit]Future active participle of impertiō.
Participle
[edit]impertītūrus (feminine impertītūra, neuter impertītūrum); first/second-declension participle
- about to impart
Declension
[edit]First/second-declension adjective.
Number | Singular | Plural | |||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
Case / Gender | Masculine | Feminine | Neuter | Masculine | Feminine | Neuter | |
Nominative | impertītūrus | impertītūra | impertītūrum | impertītūrī | impertītūrae | impertītūra | |
Genitive | impertītūrī | impertītūrae | impertītūrī | impertītūrōrum | impertītūrārum | impertītūrōrum | |
Dative | impertītūrō | impertītūrō | impertītūrīs | ||||
Accusative | impertītūrum | impertītūram | impertītūrum | impertītūrōs | impertītūrās | impertītūra | |
Ablative | impertītūrō | impertītūrā | impertītūrō | impertītūrīs | |||
Vocative | impertītūre | impertītūra | impertītūrum | impertītūrī | impertītūrae | impertītūra |