minatus
Latin
[edit]Etymology
[edit]Perfect passive participle of minō.
Participle
[edit]minātus (feminine mināta, neuter minātum); first/second-declension participle
Declension
[edit]First/second-declension adjective.
Number | Singular | Plural | |||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
Case / Gender | Masculine | Feminine | Neuter | Masculine | Feminine | Neuter | |
Nominative | minātus | mināta | minātum | minātī | minātae | mināta | |
Genitive | minātī | minātae | minātī | minātōrum | minātārum | minātōrum | |
Dative | minātō | minātō | minātīs | ||||
Accusative | minātum | minātam | minātum | minātōs | minātās | mināta | |
Ablative | minātō | minātā | minātō | minātīs | |||
Vocative | mināte | mināta | minātum | minātī | minātae | mināta |