ominatus
Latin
Etymology
Perfect passive participle of ōminor
Participle
ōminātus (feminine ōmināta, neuter ōminātum); first/second-declension participle
- This term needs a translation to English. Please help out and add a translation, then remove the text
{{rfdef}}
.
Declension
First/second-declension adjective.
Number | Singular | Plural | |||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
Case / Gender | Masculine | Feminine | Neuter | Masculine | Feminine | Neuter | |
Nominative | ōminātus | ōmināta | ōminātum | ōminātī | ōminātae | ōmināta | |
Genitive | ōminātī | ōminātae | ōminātī | ōminātōrum | ōminātārum | ōminātōrum | |
Dative | ōminātō | ōminātō | ōminātīs | ||||
Accusative | ōminātum | ōminātam | ōminātum | ōminātōs | ōminātās | ōmināta | |
Ablative | ōminātō | ōminātā | ōminātō | ōminātīs | |||
Vocative | ōmināte | ōmināta | ōminātum | ōminātī | ōminātae | ōmināta |