proclinatus
Latin
[edit]Etymology
[edit]Perfect passive participle of prōclīnō.
Participle
[edit]prōclīnātus (feminine prōclīnāta, neuter prōclīnātum); first/second-declension participle
Declension
[edit]First/second-declension adjective.
Number | Singular | Plural | |||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
Case / Gender | Masculine | Feminine | Neuter | Masculine | Feminine | Neuter | |
Nominative | prōclīnātus | prōclīnāta | prōclīnātum | prōclīnātī | prōclīnātae | prōclīnāta | |
Genitive | prōclīnātī | prōclīnātae | prōclīnātī | prōclīnātōrum | prōclīnātārum | prōclīnātōrum | |
Dative | prōclīnātō | prōclīnātō | prōclīnātīs | ||||
Accusative | prōclīnātum | prōclīnātam | prōclīnātum | prōclīnātōs | prōclīnātās | prōclīnāta | |
Ablative | prōclīnātō | prōclīnātā | prōclīnātō | prōclīnātīs | |||
Vocative | prōclīnāte | prōclīnāta | prōclīnātum | prōclīnātī | prōclīnātae | prōclīnāta |