sputaturus
Latin
[edit]Etymology
[edit]Future active participle of spūtō
Participle
[edit]spūtātūrus (feminine spūtātūra, neuter spūtātūrum); first/second-declension participle
- about to spit
Declension
[edit]First/second-declension adjective.
Number | Singular | Plural | |||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
Case / Gender | Masculine | Feminine | Neuter | Masculine | Feminine | Neuter | |
Nominative | spūtātūrus | spūtātūra | spūtātūrum | spūtātūrī | spūtātūrae | spūtātūra | |
Genitive | spūtātūrī | spūtātūrae | spūtātūrī | spūtātūrōrum | spūtātūrārum | spūtātūrōrum | |
Dative | spūtātūrō | spūtātūrō | spūtātūrīs | ||||
Accusative | spūtātūrum | spūtātūram | spūtātūrum | spūtātūrōs | spūtātūrās | spūtātūra | |
Ablative | spūtātūrō | spūtātūrā | spūtātūrō | spūtātūrīs | |||
Vocative | spūtātūre | spūtātūra | spūtātūrum | spūtātūrī | spūtātūrae | spūtātūra |