zăcământ
Romanian
Etymology
zăcea + -mânt, after French gisement.
Noun
zăcământ n (plural zăcăminte)
Declension
Declension of zăcământ
singular | plural | |||
---|---|---|---|---|
indefinite articulation | definite articulation | indefinite articulation | definite articulation | |
nominative/accusative | (un) zăcământ | zăcământul | (niște) zăcăminte | zăcămintele |
genitive/dative | (unui) zăcământ | zăcământului | (unor) zăcăminte | zăcămintelor |
vocative | zăcământule | zăcămintelor |