тріюмф
Jump to navigation
Jump to search
Ukrainian
[edit]Pronunciation
[edit]Noun
[edit]трію́мф • (trijúmf) m inan (genitive трію́мфу, nominative plural трію́мфи, genitive plural трію́мфів, relational adjective тріюмфа́льний)
- 1928–1933 spelling of тріу́мф (triúmf, “triumph”), which was deprecated in the orthography reform of 1933
Declension
[edit]Declension of трію́мф (inan hard masc-form accent-a)
singular | plural | |
---|---|---|
nominative | трію́мф trijúmf |
трію́мфи trijúmfy |
genitive | трію́мфу trijúmfu |
трію́мфів trijúmfiv |
dative | трію́мфові, трію́мфу trijúmfovi, trijúmfu |
трію́мфам trijúmfam |
accusative | трію́мф trijúmf |
трію́мфи trijúmfy |
instrumental | трію́мфом trijúmfom |
трію́мфами trijúmfamy |
locative | трію́мфу, трію́мфі trijúmfu, trijúmfi |
трію́мфах trijúmfax |
vocative | трію́мфе trijúmfe |
трію́мфи trijúmfy |
Derived terms
[edit]noun
- тріюмфа́тор m (trijumfátor, “triumphator”)
verb
- тріюмфува́ти impf or pf (trijumfuváty)