împrăștia
Romanian
Etymology
Verb
a împrăștia (third-person singular present împrăștie, past participle împrăștiat) 1st conj.
Conjugation
conjugation of împrăștia (first conjugation, no infix)
infinitive | a împrăștia | ||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
gerund | împrăștiind | ||||||
past participle | împrăștiat | ||||||
number | singular | plural | |||||
person | 1st person | 2nd person | 3rd person | 1st person | 2nd person | 3rd person | |
indicative | eu | tu | el/ea | noi | voi | ei/ele | |
present | împrăștii | împrăștii | împrăștie | împrăștiem | împrăștiați | împrăștie | |
imperfect | împrăștiam | împrăștiai | împrăștia | împrăștiam | împrăștiați | împrăștiau | |
simple perfect | împrăștiai | împrăștiași | împrăștie | împrăștiarăm | împrăștiarăți | împrăștiară | |
pluperfect | împrăștiasem | împrăștiaseși | împrăștiase | împrăștiaserăm | împrăștiaserăți | împrăștiaseră | |
subjunctive | eu | tu | el/ea | noi | voi | ei/ele | |
present | să împrăștii | să împrăștii | să împrăștie | să împrăștiem | să împrăștiați | să împrăștie | |
imperative | — | tu | — | — | voi | — | |
affirmative | împrăștie | împrăștiați | |||||
negative | nu împrăștia | nu împrăștiați |