împrieteni
Romanian
Etymology
Verb
a împrieteni (third-person singular present împrietenește, past participle împrietenit) 4th conj.
- (reflexive, reciprocal) to become friends; to make friends with one another
- Fetele s-au împrietenit.
- The girls became friends.
- (reflexive) (+ cu) to befriend; to make friends with
- Ne-am împrietenit cu vecinii.
- We've made friends with the neighbors.
Conjugation
conjugation of împrieteni (fourth conjugation, -esc- infix)
infinitive | a împrieteni | ||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
gerund | împrietenind | ||||||
past participle | împrietenit | ||||||
number | singular | plural | |||||
person | 1st person | 2nd person | 3rd person | 1st person | 2nd person | 3rd person | |
indicative | eu | tu | el/ea | noi | voi | ei/ele | |
present | împrietenesc | împrietenești | împrietenește | împrietenim | împrieteniți | împrietenesc | |
imperfect | împrieteneam | împrieteneai | împrietenea | împrieteneam | împrieteneați | împrieteneau | |
simple perfect | împrietenii | împrieteniși | împrieteni | împrietenirăm | împrietenirăți | împrieteniră | |
pluperfect | împrietenisem | împrieteniseși | împrietenise | împrieteniserăm | împrieteniserăți | împrieteniseră | |
subjunctive | eu | tu | el/ea | noi | voi | ei/ele | |
present | să împrietenesc | să împrietenești | să împrietenească | să împrietenim | să împrieteniți | să împrietenească | |
imperative | — | tu | — | — | voi | — | |
affirmative | împrietenește | împrieteniți | |||||
negative | nu împrieteni | nu împrieteniți |