מושב
Hebrew
Root |
---|
י־שׁ־ב (y-sh-b) |
Noun
מוֹשָׁב • (mosháv) m (plural indefinite מוֹשָׁבִים, singular construct מוֹשַׁב־, plural construct מוֹשְׁבֵי־) [pattern: מִקְטָל]
- A seat.
- A settlement.
- (מוֹשַׁב־, mosháv-) singular construct state form of מוֹשָׁב.