bunăvoință
Romanian
Etymology
bună (“good”) + voință (“will”), after (deprecated template usage) [etyl] Latin benevolentia.
Pronunciation
Noun
bunăvoință f (uncountable)
Declension
declension of bunăvoință (singular only)
singular | ||
---|---|---|
f gender | indefinite articulation | definite articulation |
nominative/accusative | (o) bunăvoință | bunăvoința |
genitive/dative | (unei) bunăvoințe | bunăvoinței |
vocative | bunăvoință, bunăvoințo |