centrális
See also: centralis
Hungarian
Etymology
From scientific Latin centralis.[1] With -ális ending.
Pronunciation
Adjective
centrális (comparative centrálisabb, superlative legcentrálisabb)
- central
- centrális fekvés ― central location
Declension
Inflection of centrális | ||
---|---|---|
singular | plural | |
nominative | centrális | centrálisak |
accusative | centrálisat centrálist |
centrálisakat |
dative | centrálisnak | centrálisaknak |
instrumental | centrálissal | centrálisakkal |
causal-final | centrálisért | centrálisakért |
translative | centrálissá | centrálisakká |
terminative | centrálisig | centrálisakig |
essive-formal | centrálisként | centrálisakként |
essive-modal | — | — |
inessive | centrálisban | centrálisakban |
superessive | centrálison | centrálisakon |
adessive | centrálisnál | centrálisaknál |
illative | centrálisba | centrálisakba |
sublative | centrálisra | centrálisakra |
allative | centrálishoz | centrálisakhoz |
elative | centrálisból | centrálisakból |
delative | centrálisról | centrálisakról |
ablative | centrálistól | centrálisaktól |
non-attributive possessive - singular |
centrálisé | centrálisaké |
non-attributive possessive - plural |
centráliséi | centrálisakéi |
Derived terms
References
- ^ Tótfalusi, István. Idegenszó-tár: Idegen szavak értelmező és etimológiai szótára (’A Storehouse of Foreign Words: an explanatory and etymological dictionary of foreign words’). Budapest: Tinta Könyvkiadó, 2005. →ISBN