conprobaturus
Jump to navigation
Jump to search
Latin
[edit]Etymology
[edit]Future active participle of conprobō.
Participle
[edit]conprobātūrus (feminine conprobātūra, neuter conprobātūrum); first/second-declension participle
- Alternative form of comprobāturus
Declension
[edit]First/second-declension adjective.
Number | Singular | Plural | |||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
Case / Gender | Masculine | Feminine | Neuter | Masculine | Feminine | Neuter | |
Nominative | conprobātūrus | conprobātūra | conprobātūrum | conprobātūrī | conprobātūrae | conprobātūra | |
Genitive | conprobātūrī | conprobātūrae | conprobātūrī | conprobātūrōrum | conprobātūrārum | conprobātūrōrum | |
Dative | conprobātūrō | conprobātūrō | conprobātūrīs | ||||
Accusative | conprobātūrum | conprobātūram | conprobātūrum | conprobātūrōs | conprobātūrās | conprobātūra | |
Ablative | conprobātūrō | conprobātūrā | conprobātūrō | conprobātūrīs | |||
Vocative | conprobātūre | conprobātūra | conprobātūrum | conprobātūrī | conprobātūrae | conprobātūra |