dezbrăca
Romanian
Etymology
dez- + (îm)brăca, or from a Vulgar Latin root *disbracāre, from Latin braca.
Pronunciation
Verb
a dezbrăca (third-person singular present dezbracă, past participle dezbrăcat) 1st conj.
- (transitive) to undress
- (reflexive, with accusative) to undress, to strip
Conjugation
conjugation of dezbrăca (first conjugation, no infix)
infinitive | a dezbrăca | ||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
gerund | dezbrăcând | ||||||
past participle | dezbrăcat | ||||||
number | singular | plural | |||||
person | 1st person | 2nd person | 3rd person | 1st person | 2nd person | 3rd person | |
indicative | eu | tu | el/ea | noi | voi | ei/ele | |
present | dezbrac | dezbraci | dezbracă | dezbrăcăm | dezbrăcați | dezbracă | |
imperfect | dezbrăcam | dezbrăcai | dezbrăca | dezbrăcam | dezbrăcați | dezbrăcau | |
simple perfect | dezbrăcai | dezbrăcași | dezbrăcă | dezbrăcarăm | dezbrăcarăți | dezbrăcară | |
pluperfect | dezbrăcasem | dezbrăcaseși | dezbrăcase | dezbrăcaserăm | dezbrăcaserăți | dezbrăcaseră | |
subjunctive | eu | tu | el/ea | noi | voi | ei/ele | |
present | să dezbrac | să dezbraci | să dezbrace | să dezbrăcăm | să dezbrăcați | să dezbrace | |
imperative | — | tu | — | — | voi | — | |
affirmative | dezbracă | dezbrăcați | |||||
negative | nu dezbrăca | nu dezbrăcați |
Synonyms
Antonyms
Categories:
- Romanian terms prefixed with dez-
- Romanian terms inherited from Vulgar Latin
- Romanian terms derived from Vulgar Latin
- Romanian terms inherited from Latin
- Romanian terms derived from Latin
- Romanian terms with IPA pronunciation
- Romanian lemmas
- Romanian verbs
- Romanian verbs in 1st conjugation
- Romanian transitive verbs
- Romanian reflexive verbs