illibatus
Latin
Etymology
Adjective
illībātus (feminine illībāta, neuter illībātum); first/second-declension adjective
Declension
First/second-declension adjective.
Number | Singular | Plural | |||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
Case / Gender | Masculine | Feminine | Neuter | Masculine | Feminine | Neuter | |
Nominative | illībātus | illībāta | illībātum | illībātī | illībātae | illībāta | |
Genitive | illībātī | illībātae | illībātī | illībātōrum | illībātārum | illībātōrum | |
Dative | illībātō | illībātō | illībātīs | ||||
Accusative | illībātum | illībātam | illībātum | illībātōs | illībātās | illībāta | |
Ablative | illībātō | illībātā | illībātō | illībātīs | |||
Vocative | illībāte | illībāta | illībātum | illībātī | illībātae | illībāta |
References
- “illibatus”, in Charlton T. Lewis and Charles Short (1879) A Latin Dictionary, Oxford: Clarendon Press