interlinia
Jump to navigation
Jump to search
Romanian
[edit]Etymology
[edit]Borrowed from French interligner.
Verb
[edit]a interlinia (third-person singular present interliniează, past participle interliniat) 1st conj.
- to interline
Conjugation
[edit] conjugation of interlinia (first conjugation, -ez- infix)
infinitive | a interlinia | ||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
gerund | interliniind | ||||||
past participle | interliniat | ||||||
number | singular | plural | |||||
person | 1st person | 2nd person | 3rd person | 1st person | 2nd person | 3rd person | |
indicative | eu | tu | el/ea | noi | voi | ei/ele | |
present | interliniez | interliniezi | interliniază | interliniem | interliniați | interliniază | |
imperfect | interliniam | interliniai | interlinia | interliniam | interliniați | interliniau | |
simple perfect | interliniai | interliniași | interlinie | interliniarăm | interliniarăți | interliniară | |
pluperfect | interliniasem | interliniaseși | interliniase | interliniaserăm | interliniaserăți | interliniaseră | |
subjunctive | eu | tu | el/ea | noi | voi | ei/ele | |
present | să interliniez | să interliniezi | să interlinieze | să interliniem | să interliniați | să interlinieze | |
imperative | — | tu | — | — | voi | — | |
affirmative | interliniază | interliniați | |||||
negative | nu interlinia | nu interliniați |