klassikko
Finnish
Etymology
klass- + -ikko, from Latin classicus, likely influenced by French classique.
Pronunciation
- Hyphenation: klas‧sik‧ko
Noun
klassikko
Declension
Inflection of klassikko (Kotus type 4*A/laatikko, kk-k gradation) | |||
---|---|---|---|
nominative | klassikko | klassikot | |
genitive | klassikon | klassikkojen klassikoiden klassikoitten | |
partitive | klassikkoa | klassikkoja klassikoita | |
illative | klassikkoon | klassikkoihin klassikoihin | |
singular | plural | ||
nominative | klassikko | klassikot | |
accusative | nom. | klassikko | klassikot |
gen. | klassikon | ||
genitive | klassikon | klassikkojen klassikoiden klassikoitten | |
partitive | klassikkoa | klassikkoja klassikoita | |
inessive | klassikossa | klassikoissa | |
elative | klassikosta | klassikoista | |
illative | klassikkoon | klassikkoihin klassikoihin | |
adessive | klassikolla | klassikoilla | |
ablative | klassikolta | klassikoilta | |
allative | klassikolle | klassikoille | |
essive | klassikkona | klassikkoina | |
translative | klassikoksi | klassikoiksi | |
abessive | klassikotta | klassikoitta | |
instructive | — | klassikoin | |
comitative | See the possessive forms below. |