libatus
Latin
Etymology
Perfect passive participle of lībō (“sip, sprinkle”).
Participle
lībātus (feminine lībāta, neuter lībātum); first/second-declension participle
- sipped, tasted, having been sipped.
- sprinkled, consecrated, having been sprinkled as a libation.
- spilled, having been spilled.
Declension
First/second-declension adjective.
Number | Singular | Plural | |||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
Case / Gender | Masculine | Feminine | Neuter | Masculine | Feminine | Neuter | |
Nominative | lībātus | lībāta | lībātum | lībātī | lībātae | lībāta | |
Genitive | lībātī | lībātae | lībātī | lībātōrum | lībātārum | lībātōrum | |
Dative | lībātō | lībātō | lībātīs | ||||
Accusative | lībātum | lībātam | lībātum | lībātōs | lībātās | lībāta | |
Ablative | lībātō | lībātā | lībātō | lībātīs | |||
Vocative | lībāte | lībāta | lībātum | lībātī | lībātae | lībāta |