mandaturus
Latin
[edit]Etymology
[edit]Future active participle of mandō.
Participle
[edit]mandātūrus (feminine mandātūra, neuter mandātūrum); first/second-declension participle
- about to consign
Declension
[edit]First/second-declension adjective.
Number | Singular | Plural | |||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
Case / Gender | Masculine | Feminine | Neuter | Masculine | Feminine | Neuter | |
Nominative | mandātūrus | mandātūra | mandātūrum | mandātūrī | mandātūrae | mandātūra | |
Genitive | mandātūrī | mandātūrae | mandātūrī | mandātūrōrum | mandātūrārum | mandātūrōrum | |
Dative | mandātūrō | mandātūrō | mandātūrīs | ||||
Accusative | mandātūrum | mandātūram | mandātūrum | mandātūrōs | mandātūrās | mandātūra | |
Ablative | mandātūrō | mandātūrā | mandātūrō | mandātūrīs | |||
Vocative | mandātūre | mandātūra | mandātūrum | mandātūrī | mandātūrae | mandātūra |