ominainen
Finnish
Etymology
Adjective
ominainen (comparative ominaisempi, superlative ominaisin)
Declension
Inflection of ominainen (Kotus type 38/nainen, no gradation) | |||
---|---|---|---|
nominative | ominainen | ominaiset | |
genitive | ominaisen | ominaisten ominaisien | |
partitive | ominaista | ominaisia | |
illative | ominaiseen | ominaisiin | |
singular | plural | ||
nominative | ominainen | ominaiset | |
accusative | nom. | ominainen | ominaiset |
gen. | ominaisen | ||
genitive | ominaisen | ominaisten ominaisien | |
partitive | ominaista | ominaisia | |
inessive | ominaisessa | ominaisissa | |
elative | ominaisesta | ominaisista | |
illative | ominaiseen | ominaisiin | |
adessive | ominaisella | ominaisilla | |
ablative | ominaiselta | ominaisilta | |
allative | ominaiselle | ominaisille | |
essive | ominaisena | ominaisina | |
translative | ominaiseksi | ominaisiksi | |
abessive | ominaisetta | ominaisitta | |
instructive | — | ominaisin | |
comitative | — | ominaisine |