onnenpäivä
Finnish
Etymology
onnen (“happy, lucky”) + päivä (“day”)
Noun
onnenpäivä
Declension
Inflection of onnenpäivä (Kotus type 10/koira, no gradation) | |||
---|---|---|---|
nominative | onnenpäivä | onnenpäivät | |
genitive | onnenpäivän | onnenpäivien | |
partitive | onnenpäivää | onnenpäiviä | |
illative | onnenpäivään | onnenpäiviin | |
singular | plural | ||
nominative | onnenpäivä | onnenpäivät | |
accusative | nom. | onnenpäivä | onnenpäivät |
gen. | onnenpäivän | ||
genitive | onnenpäivän | onnenpäivien onnenpäiväin rare | |
partitive | onnenpäivää | onnenpäiviä | |
inessive | onnenpäivässä | onnenpäivissä | |
elative | onnenpäivästä | onnenpäivistä | |
illative | onnenpäivään | onnenpäiviin | |
adessive | onnenpäivällä | onnenpäivillä | |
ablative | onnenpäivältä | onnenpäiviltä | |
allative | onnenpäivälle | onnenpäiville | |
essive | onnenpäivänä | onnenpäivinä | |
translative | onnenpäiväksi | onnenpäiviksi | |
abessive | onnenpäivättä | onnenpäivittä | |
instructive | — | onnenpäivin | |
comitative | See the possessive forms below. |