pätevöityminen
Finnish
Etymology
From pätevöityä (“to qualify”) < pätevä (“qualified”) < päteä (“to be valid or true”)
Noun
pätevöityminen
- qualification (the process of acquiring the required competences for a job or office)
Declension
Inflection of pätevöityminen (Kotus type 38/nainen, no gradation) | |||
---|---|---|---|
nominative | pätevöityminen | pätevöitymiset | |
genitive | pätevöitymisen | pätevöitymisten pätevöitymisien | |
partitive | pätevöitymistä | pätevöitymisiä | |
illative | pätevöitymiseen | pätevöitymisiin | |
singular | plural | ||
nominative | pätevöityminen | pätevöitymiset | |
accusative | nom. | pätevöityminen | pätevöitymiset |
gen. | pätevöitymisen | ||
genitive | pätevöitymisen | pätevöitymisten pätevöitymisien | |
partitive | pätevöitymistä | pätevöitymisiä | |
inessive | pätevöitymisessä | pätevöitymisissä | |
elative | pätevöitymisestä | pätevöitymisistä | |
illative | pätevöitymiseen | pätevöitymisiin | |
adessive | pätevöitymisellä | pätevöitymisillä | |
ablative | pätevöitymiseltä | pätevöitymisiltä | |
allative | pätevöitymiselle | pätevöitymisille | |
essive | pätevöitymisenä | pätevöitymisinä | |
translative | pätevöitymiseksi | pätevöitymisiksi | |
abessive | pätevöitymisettä | pätevöitymisittä | |
instructive | — | pätevöitymisin | |
comitative | See the possessive forms below. |