předklonit
Jump to navigation
Jump to search
Czech
[edit]Etymology
[edit]Pronunciation
[edit]Verb
[edit]předklonit pf (imperfective předklánět)
Conjugation
[edit]Conjugation
Infinitive | předklonit, předkloniti | Active adjective | předklonivší |
---|---|---|---|
Verbal noun | předklonění | Passive adjective | předkloněný |
Present forms | indicative | imperative | ||
---|---|---|---|---|
singular | plural | singular | plural | |
1st person | předkloním | předkloníme | — | předkloňme |
2nd person | předkloníš | předkloníte | předkloň | předkloňte |
3rd person | předkloní | předkloní | — | — |
The verb předklonit does not have present tense and the present forms are used to express future only. |
Participles | Past participles | Passive participles | ||
---|---|---|---|---|
singular | plural | singular | plural | |
masculine animate | předklonil | předklonili | předkloněn | předkloněni |
masculine inanimate | předklonily | předkloněny | ||
feminine | předklonila | předkloněna | ||
neuter | předklonilo | předklonila | předkloněno | předkloněna |
Transgressives | present | past |
---|---|---|
masculine singular | — | předkloniv |
feminine + neuter singular | — | předklonivši |
plural | — | předklonivše |
Related terms
[edit]Further reading
[edit]- “předkloniti”, in Příruční slovník jazyka českého (in Czech), 1935-1957
- “předkloniti”, in Slovník spisovného jazyka českého (in Czech), 1960–1971, 1989
- “předklonit”, in Internetová jazyková příručka (in Czech)