recepționa
Romanian
Etymology
From French receptionner.
Verb
a recepționa (third-person singular present recepționează, past participle recepționat) 1st conj.
- to receive (clarification of this definition is needed)
Conjugation
conjugation of recepționa (first conjugation, -ez- infix)
infinitive | a recepționa | ||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
gerund | recepționând | ||||||
past participle | recepționat | ||||||
number | singular | plural | |||||
person | 1st person | 2nd person | 3rd person | 1st person | 2nd person | 3rd person | |
indicative | eu | tu | el/ea | noi | voi | ei/ele | |
present | recepționez | recepționezi | recepționează | recepționăm | recepționați | recepționează | |
imperfect | recepționam | recepționai | recepționa | recepționam | recepționați | recepționau | |
simple perfect | recepționai | recepționași | recepționă | recepționarăm | recepționarăți | recepționară | |
pluperfect | recepționasem | recepționaseși | recepționase | recepționaserăm | recepționaserăți | recepționaseră | |
subjunctive | eu | tu | el/ea | noi | voi | ei/ele | |
present | să recepționez | să recepționezi | să recepționeze | să recepționăm | să recepționați | să recepționeze | |
imperative | — | tu | — | — | voi | — | |
affirmative | recepționează | recepționați | |||||
negative | nu recepționa | nu recepționați |