roztrhnout
Jump to navigation
Jump to search
Czech
[edit]Etymology
[edit]Pronunciation
[edit]Verb
[edit]roztrhnout pf
- to tear
Conjugation
[edit]Conjugation
Infinitive | roztrhnout, roztrhnouti | Active adjective | roztrhnuvší |
---|---|---|---|
Verbal noun | — | Passive adjective | — |
Present forms | indicative | imperative | ||
---|---|---|---|---|
singular | plural | singular | plural | |
1st person | roztrhnu | roztrhneme | — | roztrhněme |
2nd person | roztrhneš | roztrhnete | roztrhni | roztrhněte |
3rd person | roztrhne | roztrhnou | — | — |
The verb roztrhnout does not have present tense and the present forms are used to express future only. |
Participles | Past participles | Passive participles | ||
---|---|---|---|---|
singular | plural | singular | plural | |
masculine animate | roztrhl | roztrhli | roztržen | roztrženi |
masculine inanimate | roztrhly | roztrženy | ||
feminine | roztrhla | roztržena | ||
neuter | roztrhlo | roztrhla | roztrženo | roztržena |
Transgressives | present | past |
---|---|---|
masculine singular | — | roztrhnuv |
feminine + neuter singular | — | roztrhnuvši |
plural | — | roztrhnuvše |
Related terms
[edit]adjectives
nouns
verbs
Further reading
[edit]- “roztrhnouti”, in Příruční slovník jazyka českého (in Czech), 1935-1957
- “roztrhnouti”, in Slovník spisovného jazyka českého (in Czech), 1960–1971, 1989
- “roztrhnout”, in Internetová jazyková příručka (in Czech)