From Wiktionary, the free dictionary
Jump to navigation
Jump to search
From rušit + -ení.
rušení n
- verbal noun of rušit
- disturbance
Declension of rušení (neuter in -í/-ý)
|
singular
|
plural
|
nominative
|
rušení
|
rušení
|
genitive
|
rušení
|
rušení
|
dative
|
rušení
|
rušením
|
accusative
|
rušení
|
rušení
|
vocative
|
rušení
|
rušení
|
locative
|
rušení
|
rušeních
|
instrumental
|
rušením
|
rušeními
|
- “rušení”, in Kartotéka Novočeského lexikálního archivu (in Czech)
- “rušení”, in Internetová jazyková příručka (in Czech)