From Wiktionary, the free dictionary
Jump to navigation
Jump to search
snažení n
- verbal noun of snažit
- pursuit (effort)
Declension of snažení (neuter in -í/-ý)
|
singular
|
plural
|
nominative
|
snažení
|
snažení
|
genitive
|
snažení
|
snažení
|
dative
|
snažení
|
snažením
|
accusative
|
snažení
|
snažení
|
vocative
|
snažení
|
snažení
|
locative
|
snažení
|
snaženích
|
instrumental
|
snažením
|
snaženími
|
- “snažení”, in Příruční slovník jazyka českého (in Czech), 1935-1957
- “snažení”, in Slovník spisovného jazyka českého (in Czech), 1960–1971, 1989
- “snažení”, in Internetová jazyková příručka (in Czech)