tuulihaukka
Finnish
Etymology
tuuli (“wind”) + haukka (“hawk”)
Noun
tuulihaukka
- common kestrel, Falco tinnunculus, also kestrel, windhover
Declension
Inflection of tuulihaukka (Kotus type 9*A/kala, kk-k gradation) | |||
---|---|---|---|
nominative | tuulihaukka | tuulihaukat | |
genitive | tuulihaukan | tuulihaukkojen | |
partitive | tuulihaukkaa | tuulihaukkoja | |
illative | tuulihaukkaan | tuulihaukkoihin | |
singular | plural | ||
nominative | tuulihaukka | tuulihaukat | |
accusative | nom. | tuulihaukka | tuulihaukat |
gen. | tuulihaukan | ||
genitive | tuulihaukan | tuulihaukkojen tuulihaukkain rare | |
partitive | tuulihaukkaa | tuulihaukkoja | |
inessive | tuulihaukassa | tuulihaukoissa | |
elative | tuulihaukasta | tuulihaukoista | |
illative | tuulihaukkaan | tuulihaukkoihin | |
adessive | tuulihaukalla | tuulihaukoilla | |
ablative | tuulihaukalta | tuulihaukoilta | |
allative | tuulihaukalle | tuulihaukoille | |
essive | tuulihaukkana | tuulihaukkoina | |
translative | tuulihaukaksi | tuulihaukoiksi | |
abessive | tuulihaukatta | tuulihaukoitta | |
instructive | — | tuulihaukoin | |
comitative | See the possessive forms below. |