vehkeilijä
Finnish
Etymology
Noun
vehkeilijä
Declension
Inflection of vehkeilijä (Kotus type 12/kulkija, no gradation) | |||
---|---|---|---|
nominative | vehkeilijä | vehkeilijät | |
genitive | vehkeilijän | vehkeilijöiden vehkeilijöitten | |
partitive | vehkeilijää | vehkeilijöitä | |
illative | vehkeilijään | vehkeilijöihin | |
singular | plural | ||
nominative | vehkeilijä | vehkeilijät | |
accusative | nom. | vehkeilijä | vehkeilijät |
gen. | vehkeilijän | ||
genitive | vehkeilijän | vehkeilijöiden vehkeilijöitten vehkeilijäin rare | |
partitive | vehkeilijää | vehkeilijöitä | |
inessive | vehkeilijässä | vehkeilijöissä | |
elative | vehkeilijästä | vehkeilijöistä | |
illative | vehkeilijään | vehkeilijöihin | |
adessive | vehkeilijällä | vehkeilijöillä | |
ablative | vehkeilijältä | vehkeilijöiltä | |
allative | vehkeilijälle | vehkeilijöille | |
essive | vehkeilijänä | vehkeilijöinä | |
translative | vehkeilijäksi | vehkeilijöiksi | |
abessive | vehkeilijättä | vehkeilijöittä | |
instructive | — | vehkeilijöin | |
comitative | See the possessive forms below. |