vykloubit
Jump to navigation
Jump to search
Czech
[edit]Etymology
[edit]Pronunciation
[edit]Verb
[edit]vykloubit pf
- to dislocate (to dislodge a skeletal bone from its joint)
- (reflexive, si) to dislocate (to dislodge a skeletal bone from its joint)
Conjugation
[edit]Conjugation
Infinitive | vykloubit, vykloubiti | Active adjective | vykloubivší |
---|---|---|---|
Verbal noun | vykloubení | Passive adjective | vykloubený |
Present forms | indicative | imperative | ||
---|---|---|---|---|
singular | plural | singular | plural | |
1st person | vykloubím | vykloubíme | — | vyklubme, vyklouběme |
2nd person | vykloubíš | vykloubíte | vyklub, vykloubi | vyklubte, vyklouběte |
3rd person | vykloubí | vykloubí | — | — |
The verb vykloubit does not have present tense and the present forms are used to express future only. |
Participles | Past participles | Passive participles | ||
---|---|---|---|---|
singular | plural | singular | plural | |
masculine animate | vykloubil | vykloubili | vyklouben | vykloubeni |
masculine inanimate | vykloubily | vykloubeny | ||
feminine | vykloubila | vykloubena | ||
neuter | vykloubilo | vykloubila | vykloubeno | vykloubena |
Transgressives | present | past |
---|---|---|
masculine singular | — | vykloubiv |
feminine + neuter singular | — | vykloubivši |
plural | — | vykloubivše |
Further reading
[edit]- “vykloubiti”, in Příruční slovník jazyka českého (in Czech), 1935-1957
- “vykloubiti”, in Slovník spisovného jazyka českého (in Czech), 1960–1971, 1989
- “vykloubit”, in Internetová jazyková příručka (in Czech)