הכעיס
Jump to navigation
Jump to search
Hebrew
[edit]Root |
---|
כ־ע־ס (k-ʿ-s) |
Verb
[edit]הִכְעִיס • (hikh'ís) (hif'il construction)
- (transitive) to anger, irk, irritate
Conjugation
[edit]Conjugation of הִכְעִיס (see also Appendix:Hebrew verbs)
non-finite forms |
| ||||
---|---|---|---|---|---|
finite forms | singular | plural | |||
m. | f. | m. | f. | ||
past | first | הִכְעַסְתִּי | הִכְעַסְנוּ | ||
second | הִכְעַסְתָּ | הִכְעַסְתְּ | הִכְעַסְתֶּם | הִכְעַסְתֶּן | |
third | הִכְעִיס | הִכְעִיסָה | הִכְעִיסוּ | ||
present | מַכְעִיס | מַכְעִיסָה | מַכְעִיסִים | מַכְעִיסוֹת | |
future | first | אַכְעִיס | נַכְעִיס | ||
second | תַּכְעִיס | תַּכְעִיסִי | תַּכְעִיסוּ | תַּכְעֵסְנָה1 | |
third | יַכְעִיס | תַּכְעִיס | יַכְעִיסוּ | תַּכְעֵסְנָה1 | |
imperative | הַכְעֵס | הַכְעִיסִי | הַכְעִיסוּ | הַכְעֵסְנָה1 | |
notes |
|