הרגיע
Hebrew
Root |
---|
ר־ג־ע (r-g-ʿ) |
Verb
הִרְגִּיעַ • (hirgía) (hif'il construction)
- (transitive) to calm (someone) down
Conjugation
Conjugation of הִרְגִּיעַ (see also Appendix:Hebrew verbs)
non-finite forms |
| ||||
---|---|---|---|---|---|
finite forms | singular | plural | |||
m. | f. | m. | f. | ||
past | first | הִרְגַּעְתִּי | הִרְגַּעְנוּ | ||
second | הִרְגַּעְתָּ | הִרְגַּעְתְּ | הִרְגַּעְתֶּם | הִרְגַּעְתֶּן | |
third | הִרְגִּיעַ | הִרְגִּיעָה | הִרְגִּיעוּ | ||
present | מַרְגִּיעַ | מַרְגִּיעָה | מַרְגִּיעִים | מַרְגִּיעוֹת | |
future | first | אַרְגִּיעַ | נַרְגִּיעַ | ||
second | תַּרְגִּיעַ | תַּרְגִּיעִי | תַּרְגִּיעוּ | תַּרְגַּעְנָה1 | |
third | יַרְגִּיעַ | תַּרְגִּיעַ | יַרְגִּיעוּ | תַּרְגַּעְנָה1 | |
imperative | הַרְגֵּעַ | הַרְגִּיעִי | הַרְגִּיעוּ | הַרְגַּעְנָה1 | |
notes |
|