corigent
Jump to navigation
Jump to search
Romanian
[edit]Etymology
[edit]Borrowed from Latin corrigens.
Noun
[edit]corigent m (plural corigenți)
Declension
[edit]Declension of corigent
singular | plural | |||
---|---|---|---|---|
indefinite articulation | definite articulation | indefinite articulation | definite articulation | |
nominative/accusative | (un) corigent | corigentul | (niște) corigenți | corigenții |
genitive/dative | (unui) corigent | corigentului | (unor) corigenți | corigenților |
vocative | corigentule | corigenților |