Romanian
Etymology
From Vulgar Latin *facia, from Latin faciēs (“face, shape”)
Pronunciation
Noun
față f (plural fețe)
- face
- visage
- aspect
- surface, front
- Sunt niște copii în fața școlii.
- There are some children in front of the school.
Declension
Declension of față
|
singular
|
plural
|
|
indefinite articulation
|
definite articulation
|
indefinite articulation
|
definite articulation
|
nominative/accusative
|
(o) față
|
fața
|
(niște) fețe
|
fețele
|
genitive/dative
|
(unei) fețe
|
feței
|
(unor) fețe
|
fețelor
|
vocative
|
față, fațo
|
fețelor
|
Synonyms
Antonyms
Derived terms