pletichařit
Jump to navigation
Jump to search
Czech
[edit]Etymology
[edit]Pronunciation
[edit]Verb
[edit]pletichařit impf
- to intrigue
Conjugation
[edit]Conjugation
Infinitive | pletichařit, pletichařiti | Active adjective | pletichařící |
---|---|---|---|
Verbal noun | — | Passive adjective | — |
Present forms | indicative | imperative | ||
---|---|---|---|---|
singular | plural | singular | plural | |
1st person | pletichařím | pletichaříme | — | pletichařme |
2nd person | pletichaříš | pletichaříte | pletichař | pletichařte |
3rd person | pletichaří | pletichaří | — | — |
The future tense: a combination of a future form of být + infinitive pletichařit. |
Participles | Past participles | Passive participles | ||
---|---|---|---|---|
singular | plural | singular | plural | |
masculine animate | pletichařil | pletichařili | — | — |
masculine inanimate | pletichařily | — | ||
feminine | pletichařila | — | ||
neuter | pletichařilo | pletichařila | — | — |
Transgressives | present | past |
---|---|---|
masculine singular | pletichaře | — |
feminine + neuter singular | pletichaříc | — |
plural | pletichaříce | — |
Derived terms
[edit]Further reading
[edit]- “pletichařiti”, in Příruční slovník jazyka českého (in Czech), 1935-1957
- “pletichařiti”, in Slovník spisovného jazyka českého (in Czech), 1960–1971, 1989
- “pletichařit”, in Internetová jazyková příručka (in Czech)