sărman
Romanian
Etymology
From Proto-Slavic *siromaxъ, possibly through Serbo-Croatian siromah.
Pronunciation
Adjective
sărman m or n (feminine singular sărmană, masculine plural sărmani, feminine and neuter plural sărmane)
Declension
Declension of sărman
singular | plural | ||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
masculine | neuter | feminine | masculine | neuter | feminine | ||
nominative/ accusative |
indefinite | sărman | sărmană | sărmani | sărmane | ||
definite | sărmanul | sărmana | sărmanii | sărmanele | |||
genitive/ dative |
indefinite | sărman | sărmane | sărmani | sărmane | ||
definite | sărmanului | sărmanei | sărmanilor | sărmanelor |
Synonyms
Noun
sărman m (plural sărmani)
Declension
Declension of sărman
singular | plural | |||
---|---|---|---|---|
indefinite articulation | definite articulation | indefinite articulation | definite articulation | |
nominative/accusative | (un) sărman | sărmanul | (niște) sărmani | sărmanii |
genitive/dative | (unui) sărman | sărmanului | (unor) sărmani | sărmanilor |
vocative | sărmanule | sărmanilor |
Synonyms
- (orphan): orfan