verbális
See also: verbalis
Hungarian
Etymology
From Latin verbalis.[1] With -ális ending.
Pronunciation
Adjective
verbális (comparative verbálisabb, superlative legverbálisabb)
Declension
Inflection of verbális | ||
---|---|---|
singular | plural | |
nominative | verbális | verbálisak |
accusative | verbálisat verbálist |
verbálisakat |
dative | verbálisnak | verbálisaknak |
instrumental | verbálissal | verbálisakkal |
causal-final | verbálisért | verbálisakért |
translative | verbálissá | verbálisakká |
terminative | verbálisig | verbálisakig |
essive-formal | verbálisként | verbálisakként |
essive-modal | — | — |
inessive | verbálisban | verbálisakban |
superessive | verbálison | verbálisakon |
adessive | verbálisnál | verbálisaknál |
illative | verbálisba | verbálisakba |
sublative | verbálisra | verbálisakra |
allative | verbálishoz | verbálisakhoz |
elative | verbálisból | verbálisakból |
delative | verbálisról | verbálisakról |
ablative | verbálistól | verbálisaktól |
non-attributive possessive - singular |
verbálisé | verbálisaké |
non-attributive possessive - plural |
verbáliséi | verbálisakéi |
Derived terms
References
- ^ Tótfalusi, István. Idegenszó-tár: Idegen szavak értelmező és etimológiai szótára (’A Storehouse of Foreign Words: an explanatory and etymological dictionary of foreign words’). Budapest: Tinta Könyvkiadó, 2005. →ISBN