zahajovat
Jump to navigation
Jump to search
Czech
[edit]Pronunciation
[edit]Verb
[edit]zahajovat impf
- imperfective form of zahájit
Conjugation
[edit]Conjugation
Infinitive | zahajovat, zahajovati | Active adjective | zahajující |
---|---|---|---|
Verbal noun | zahajování | Passive adjective | zahajovaný |
Present forms | indicative | imperative | ||
---|---|---|---|---|
singular | plural | singular | plural | |
1st person | zahajuji, zahajuju (coll.) |
zahajujeme | — | zahajujme |
2nd person | zahajuješ | zahajujete | zahajuj | zahajujte |
3rd person | zahajuje | zahajují, zahajujou (coll.) |
— | — |
The future tense: a combination of a future form of být + infinitive zahajovat. |
Participles | Past participles | Passive participles | ||
---|---|---|---|---|
singular | plural | singular | plural | |
masculine animate | zahajoval | zahajovali | zahajován | zahajováni |
masculine inanimate | zahajovaly | zahajovány | ||
feminine | zahajovala | zahajována | ||
neuter | zahajovalo | zahajovala | zahajováno | zahajována |
Transgressives | present | past |
---|---|---|
masculine singular | zahajuje | — |
feminine + neuter singular | zahajujíc | — |
plural | zahajujíce | — |
Further reading
[edit]- “zahajovati”, in Příruční slovník jazyka českého (in Czech), 1935-1957
- “zahajovati”, in Slovník spisovného jazyka českého (in Czech), 1960–1971, 1989
- “zahajovat”, in Internetová jazyková příručka (in Czech)