zvieřě
Jump to navigation
Jump to search
Old Czech
[edit]Etymology
[edit]Inherited from Proto-Slavic *zvě̄rę̀. By surface analysis, zvěř + -ě.
Pronunciation
[edit]Noun
[edit]zvieřě n
Declension
[edit]Declension of zvieřě (t-stem)
singular | dual | plural | |
---|---|---|---|
nominative | zvieřě | zvieřětě | zvieřata |
genitive | zvieřěte | zvieřatú | zvieřat |
dative | zvieřěti | zvieřatma | zvieřatóm |
accusative | zvieřě | zvieřětě | zvieřata |
vocative | zvieřě | zvieřětě | zvieřata |
locative | zvieřěti | zvieřatú | zvieřětech |
instrumental | zvieřětem | zvieřatma | zvieřaty |
See also Appendix:Old Czech nouns and Appendix:Old Czech pronunciation.
Descendants
[edit]- Czech: zvíře
Further reading
[edit]- Jan Gebauer (1903–1916) “zvieřě”, in Slovník staročeský (in Czech), Prague: Česká grafická společnost "unie", Česká akademie císaře Františka Josefa pro vědy, slovesnost a umění