învălura
Romanian
Etymology
From în + val, valuri.
Verb
a învălura (third-person singular present învălurează, past participle învălurat) 1st conj.
Conjugation
conjugation of învălura (first conjugation, -ez- infix)
infinitive | a învălura | ||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
gerund | învălurând | ||||||
past participle | învălurat | ||||||
number | singular | plural | |||||
person | 1st person | 2nd person | 3rd person | 1st person | 2nd person | 3rd person | |
indicative | eu | tu | el/ea | noi | voi | ei/ele | |
present | învălurez | învălurezi | învălurează | învălurăm | învălurați | învălurează | |
imperfect | învăluram | învălurai | învălura | învăluram | învălurați | învălurau | |
simple perfect | învălurai | învălurași | învălură | învălurarăm | învălurarăți | învălurară | |
pluperfect | învălurasem | învăluraseși | învălurase | învăluraserăm | învăluraserăți | învăluraseră | |
subjunctive | eu | tu | el/ea | noi | voi | ei/ele | |
present | să învălurez | să învălurezi | să învălureze | să învălurăm | să învălurați | să învălureze | |
imperative | — | tu | — | — | voi | — | |
affirmative | învălurează | învălurați | |||||
negative | nu învălura | nu învălurați |