בוטל
Jump to navigation
Jump to search
Hebrew
[edit]Root |
---|
ב־ט־ל (b-ṭ-l) |
Verb
[edit]בוטל / בֻּטַּל • (butál) (pu'al construction, active counterpart ביטל / בִּטֵּל)
- (of plans, a schedule, an event, or the like) To be canceled, to get canceled.
- (of a decision, a decree, or the like) To be canceled, to be annulled.
Conjugation
[edit]Conjugation of בוטל / בֻּטַּל (see also Appendix:Hebrew verbs)
non-finite forms |
| ||||
---|---|---|---|---|---|
finite forms | singular | plural | |||
m. | f. | m. | f. | ||
past | first | בוטלתי / בֻּטַּלְתִּי | בוטלנו / בֻּטַּלְנוּ | ||
second | בוטלת / בֻּטַּלְתָּ | בוטלת / בֻּטַּלְתְּ | בוטלתם / בֻּטַּלְתֶּם | בוטלתן / בֻּטַּלְתֶּן | |
third | בוטל / בֻּטַּל | בוטלה / בֻּטְּלָה | בוטלו / בֻּטְּלוּ | ||
present | מבוטל / מְבֻטָּל | מבוטלת / מְבֻטֶּלֶת | מבוטלים / מְבֻטָּלִים | מבוטלות / מְבֻטָּלוֹת | |
future | first | אבוטל / אֲבֻטַּל | נבוטל / נְבֻטַּל | ||
second | תבוטל / תְּבֻטַּל | תבוטלי / תְּבֻטְּלִי | תבוטלו / תְּבֻטְּלוּ | תבוטלנה / תְּבֻטַּלְנָה1 | |
third | יבוטל / יְבֻטַּל | תבוטל / תְּבֻטַּל | יבוטלו / יְבֻטְּלוּ | תבוטלנה / תְּבֻטַּלְנָה1 | |
imperative | — | — | — | —1 | |
notes |
|