cejchovat
Jump to navigation
Jump to search
Czech
[edit]Pronunciation
[edit]Verb
[edit]cejchovat impf (perfective ocejchovat)
Conjugation
[edit]Conjugation
Infinitive | cejchovat, cejchovati | Active adjective | cejchující |
---|---|---|---|
Verbal noun | cejchování | Passive adjective | cejchovaný |
Present forms | indicative | imperative | ||
---|---|---|---|---|
singular | plural | singular | plural | |
1st person | cejchuji, cejchuju (coll.) |
cejchujeme | — | cejchujme |
2nd person | cejchuješ | cejchujete | cejchuj | cejchujte |
3rd person | cejchuje | cejchují, cejchujou (coll.) |
— | — |
The future tense: a combination of a future form of být + infinitive cejchovat. |
Participles | Past participles | Passive participles | ||
---|---|---|---|---|
singular | plural | singular | plural | |
masculine animate | cejchoval | cejchovali | cejchován | cejchováni |
masculine inanimate | cejchovaly | cejchovány | ||
feminine | cejchovala | cejchována | ||
neuter | cejchovalo | cejchovala | cejchováno | cejchována |
Transgressives | present | past |
---|---|---|
masculine singular | cejchuje | — |
feminine + neuter singular | cejchujíc | — |
plural | cejchujíce | — |
Further reading
[edit]- “cejchovati”, in Příruční slovník jazyka českého (in Czech), 1935-1957
- “cejchovati”, in Slovník spisovného jazyka českého (in Czech), 1960–1971, 1989