dostudovat
Jump to navigation
Jump to search
Czech
[edit]Etymology
[edit]Pronunciation
[edit]Verb
[edit]dostudovat pf (imperfective studovat)
Conjugation
[edit]Conjugation
Infinitive | dostudovat, dostudovati | Active adjective | dostudující |
---|---|---|---|
Verbal noun | dostudování | Passive adjective | dostudovaný |
Present forms | indicative | imperative | ||
---|---|---|---|---|
singular | plural | singular | plural | |
1st person | dostuduji, dostuduju (coll.) |
dostudujeme | — | dostudujme |
2nd person | dostuduješ | dostudujete | dostuduj | dostudujte |
3rd person | dostuduje | dostudují, dostudujou (coll.) |
— | — |
The future tense: a combination of a future form of být + infinitive dostudovat. |
Participles | Past participles | Passive participles | ||
---|---|---|---|---|
singular | plural | singular | plural | |
masculine animate | dostudoval | dostudovali | dostudován | dostudováni |
masculine inanimate | dostudovaly | dostudovány | ||
feminine | dostudovala | dostudována | ||
neuter | dostudovalo | dostudovala | dostudováno | dostudována |
Transgressives | present | past |
---|---|---|
masculine singular | dostuduje | — |
feminine + neuter singular | dostudujíc | — |
plural | dostudujíce | — |
Related terms
[edit]Further reading
[edit]- “dostudovati”, in Příruční slovník jazyka českého (in Czech), 1935-1957
- “dostudovati”, in Slovník spisovného jazyka českého (in Czech), 1960–1971, 1989
- “dostudovat”, in Internetová jazyková příručka (in Czech)